Heroldova síň 14. prosince 2017 v 19.00 h
![](xml/2017/img/2017-14-12-dolezalovo-s.jpg)
| Václav Dvořák – housle Jan Zrostlík – housle Martin Adamovič – viola Vojtěch Urban – violoncello Antonín Dvořák (1841 – 1904) – Smyčcový kvartet Es dur op. 51 „Slovanský“ (Allegro ma non troppo, Dumka (Elegia). Andante con moto, Romanza. Andante con moto, Finale. Allegro assai), Smyčcový kvartet F dur op. 96 „Americký“ (Allegro ma non troppo, Lento, Molto vivace, Finale. Vivace ma non troppo)
Doležalovo kvarteto Držitelé Ceny Českého spolku pro komorní hudbu České filharmonie za rok 2015 Tato mladá generace hudebníků přímo navazuje na původní soubor, který byl založen roku 1972 violistou Karlem Doležalem a po celou dobu existence reprezentoval tradiční českou kvartetní školu. V roce 2003 vyzval profesor Doležal mladé, přesto již zkušené hráče k převzetí jména kvarteta. Inaugurační koncert byl součástí komorního cyklu Symfonického orchestru hlavního města Prahy FOK. Doležalovo kvarteto konzultovalo s prof. Milanem Škampou, prof. Václavem Bernáškem, prof. Jiřím Panochou a jezdilo za prof. Eberhartem Feltzem do Berlína. Zvlášť úzký vztah kvarteto udržuje s Natalií Prishepenko (Artemis Quartet), která je jejich mentorkou. Doležalovo kvarteto reprezentovalo Českou republiku na Mezinárodní kvartetní soutěži v Ósace, kde postoupilo do semifinále. V říjnu 2009 získal soubor třetí cenu na soutěži Maxe Regera v Německu, jejíž součástí bylo vystoupení na festivalu v Itálii. O rok později obdrželi druhou cenu na Mezinárodní Janáčkově soutěži v Brně a tento úspěch zopakovali v roce 2015. Kvarteto natáčí pro Českou televizi a Český rozhlas a připravilo mimo jiné světovou premiéru nahrávky Kvartetu B-dur Heinricha Wilhelma Ernsta, či premiérovou nahrávku tomuto souboru věnovanému 4. kvartetu Ivana Kurze. Jejich nahrávka Janáčkova 1. kvartetu byla vysílána v Radiu France. V roce 2014 natočili v Německu CD komorních skladeb s mladým talentovaným klarinetistou Blažem Šparovcem. Doležalovo kvarteto vystupuje mimo ČR pravidelně také v Evropě (v Belgii, Francii, Itálii, Německu, Maďarsku či v Polsku) a spolupracuje s mnoha význačnými interprety. Jeden z jejich společných koncertů s Maximilianem Hornungem, jenž byl bonusovým koncertem České filharmonie v Dvořákově síni v roce 2013, byl vyprodán již půl roku předem. Od roku 2013 jsou Doležalovci zváni francouzskou organizací ProQuartet na prestižní kvartetní kurzy ve francouzské Provence, kde se potkali mimo jiné s Günterem Pichlerem, a na základě úspěšného koncertu také následně k účinkování na několika festivalech komorní hudby v Maďarsku, Belgii a Francii, kde vystoupili se světovými špičkami oboru. V roce 2014 byli podpořeni francouzským sdružením ”Les Amis de ProQuartet“. Valérie Zawadská Valérie Zawadská se narodila 19. září 1958 ve Šternberku na Moravě. Má o rok starší sestru Annu. Rodiče pracovali v zemědělství, často se stěhovali a tak základní školu začala Valérie navštěvovat ve Slezských Rudolticích v okrese Bruntál, ale třetí třídu už absolvovala v Loučné nad Desnou v okrese Šumperk. Právě v Loučné nad Desnou začala navštěvovat taneční a pěvecký kroužek a začala recitovat. A to už byl jen krůček k divadlu. Od dvanácti let se zapojila do činnosti v dětském divadelním kroužku (první divadelní role, byla „Král“ v pohádce Boženy Němcové Sůl nad zlato) a pokračovala ve svazáckém, a posléze v „dospěláckém“ divadelním souboru. Na gymnázium v Šumperku byla přijata v roce 1973. Pokračovala také v recitaci a v letech 1973 – 1975 opakovaně zvítězila na Wolkrově Prostějovu (celostátní amatérská recitační soutěž). Na gymnáziu založila divadelní soubor a věnovala se divadlu malých forem i poezii. Několikrát zvítězila na celostátní recitační soutěži Neumannovy Poděbrady. V roce 1977 odmaturovala a nastoupila do Severomoravského divadla v Šumperku, kde získala angažmá jako „elév“. V roce 1978 byla přijata na DAMU v Praze, kterou absolvovala v roce 1982 a nastoupila do angažmá v Západočeském divadle v Chebu, kde strávila čtyři roky. Do Městských divadel pražských byla přijata v roce 1986 a k 31. prosinci 1993 sama ukončila angažmá. Od 1. ledna 1994 je na „volné noze“. V roce 1995 se jí narodil syn Jan a v roce 1998 syn Roman. Jejím životním partnerem je muzikant Roman „Krokus“ Kříž. V říjnu 2008 začala Valérie učit jevištní řeč a umělecký přednes, posléze i herectví, na Mezinárodní konzervatoři Praha v Oddělení hudebně dramatického umění a od září 2010 do dubna 2014 byla vedoucí hereckého oddělení Mezinárodní konzervatoře Praha. Od října 2013 spolupracuje se Střední a Vyšší odbornou školou reklamní a umělecké tvorby Michael v oblasti rétoriky. V současnosti se Valérie věnuje hlavně divadlu a poezii, pracuje pro rozhlas, televizi, film a v dabingu. Nemálo času věnuje také charitativní činnosti.
|